Джордж Байрон
Стихове, написани под бряста в църковния двор на Хароу

Превод от английски: Любен Любенов, —

chitanka.info

Стихове, написани под бряста в църковния двор на Хароу[0]

Мой брясте мил! Под небосклона чист

от клоните ти шепне всеки лист;

мечтая сам, а някога под тях

с любимите приятели вървях;

и те навярно, пръснати сега,

си спомнят дните хубави с тъга.

О, видя ли листата ти над мен,

аз пак благоговея възхитен

пред теб, надвиснал брясте! Тук лежах

по здрач и часове наред мечтах.

Почивам тук и днес, ала уви! —

без мислите от тези прежни дни.

Пак стенещите клони и листа

подканят да си спомням младостта

и сякаш чувам тихия им глас:

„Вземи си ти последно сбогом с нас!“

Щом охлади съдбата мойта гръд,

навеки поривите ще заспят;

по-лек ще бъде смъртният ми час

/ако олеква някому тогаз!/,

щом тук най-скромен гроб ме подслони,

където бях щастлив на младини.

Аз вярвам, че е сладко с тоя блян

Завинаги да легна там приспан,

где младостта във моите гърди

надеждите ми сладостни роди;

и пак над мен тревата да расте,

която газех, като бях дете;

и да се слея пак със тоя прах,

по който стъпвах млад, когато бях

благословен от оня нежен глас,

от който аз тогава бях в захлас,

от старите другари съжален

и незапомнен от света студен.

1807

[0] Хароу-он-дъ-хил — старинен град, недалеч от Лондон, където се намира едно от най-старите и известни училища за момчета в Англия /осн. през 1571 г./. Байрон учи в Хароу до 1805 г. Бел. ред. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.